TOGRØVERNE
Toget er forsinket, Jesse.
Det skal nok komme. Få dit tøj på.
Hvad med Grady og dem? De skulle allerede have været her.
Jeg tror ikke, de kommer.
Hvem er så det?
- Hejsa, Jesse. - Hej, Grady.
Davs, Grady.
Hvem er deroppe? Ben, hvordan har du det?
Rigtig godt.
Det har jeg også, så snart jeg får støvet af mig.
Kom, giv mig en hånd, Sam.
Så, bliv nu ordentlig våd!
Stå nu stille. Okay, Sam, hold den stille.
For fanden, det var godt.
Calhoun og Sam Turner.
Jeg har hørt om dem.
De er nogle gode, unge fyre. Meget yngre end dig, men gode.
Godt. Hvad er der galt, Jess?
Jeg ved det ikke. Lane sagde kun, vi skulle møde ham her.
- Det betaler sig. - For ham eller os?
Hvad er forskellen? Det er da noget at lave, ikke?
Jeg keder mig sådan, uden noget at lave på det seneste.
- Gør du også? - Hele tiden.
Sam? Tag dem med over til kvæget. Slip dem løs.
Jesse, hvornår skulle toget med Lane komme?
I går.
Er der nogen kvinder i byen?
- En. - Godt, vi kan slås om hende.
Det er længe siden, jeg har set Lane.
Er han lige så stædig som altid?
Han har ikke ændret sig.
D'herrer, det er Fru Lowe.
- Vi arbejder for hende. - Gør vi?
Nemlig.
Hvad laver vi?
Ben, vil du hjælpe Fru Lowe hen på hotellet?
Javel.
Hvad var det, du sagde?
Jeg sagde: "Hvad laver vi?"
Det mente jeg nok.
Hvad fanden skulle det til for?
Jeg sagde, du skulle finde to revolvermænd, der ville adlyde.
Tag dine heste og forduft.
- Har vi ikke ret til at vide det? - Nej.
Jesse, hvad med muldyrene og forsyningerne?
- Det hele er klart. - Godt. Dynamit?
- Ben kom med to kasser. - Det skulle være nok.
- Hvad har du gang i, skal du i krig? - Hør her, Lane.
Er I stadig her?
- Vi har redet i to dage. - Det er jeres problem.
Siger du det eller ej?
Grady, hvor fandt du de to bondeknolde?
De trodsede dig. Det burde være bevis nok.
Jeg har ikke brug for, de trodser mig. Jeg har brug for, at de støtter mig.
Vi vil bare vide, hvorfor vi red hertil.
Hvad enhver revolvermand rider efter: Penge.
Jo flere penge, jo flere chancer tager I.
Hvad med damen?
Hvad er der med hende?
- Er hun en del af det? - Hun er det hele.
Hvad skal det betyde?
- Det rager ikke dig. - Lane!
Vi har ret til at vide, hvad vi roder os ud i.
I graven, det er ret sandsynligt, hvis I tager med os.
Hvorfor skulle vi så det?
Jeg fatter ikke noget.
Medmindre det er værd at tage chancen for guld.
- Guld? - 500.000 dollars værd.
Er det gravet op?
Ja, det er gravet op.
Det var fandens.
- Tror du ikke, det er ved at være tid? - Okay.
Et togrøveri for fem år siden.
Ti mænd slap væk med 500.000 dollars i guld.
Lederen af røveriet mente, de skulle gemme guldet -
- indtil tingene faldt til ro.
Så han tog pengekassen og to af mændene -
- og red mod syd til Mexico.
Han kom alene tilbage. Sagde de andre var blevet dræbt ved et uheld.
Han hed Lowe.
Er den dame hans kone?
Hans enke. Han var så uheldig at blive skudt.
Han fortalte hende, hvor guldet var, inden han døde.
- Har hun sagt det til dig? - Nej, hun stoler ikke på mig.
Hun har kun sagt, det ligger fire dage syd for her.
Hvis der var ti om røveriet, og tre af dem er døde -
- så er der stadig syv af dem tilbage. - Og de er i live.
Tror du, de ved, Lowe døde?
Seks af dem bar kisten.
Hvorfor ikke sige det til dem?
Tage mandens del og glemme resten?
Det er ikke det, hun vil.
Når hun finder guldet, vil hun aflevere det.
Rense sin mands navn.
Hvorfor fanden vil hun det?
De fik et barn, en dreng. Hun vil ikke have, han vokser op -
- i troen om, hans far var en togrøver.
Det er lidt moralsk, ikke?
Ikke som hun ser på det.
Hvorfor gik hun ikke til togselskabet og fortalte, hvor det er?
Det var hun ved, da jeg mødte hende. Jeg talte hende fra det.
Der er en findeløn: 50.000 dollars.
- Det er ikke 500.000 dollars. - Nej, og de er heller ikke stjålne.
- Vi tager af sted i morgen tidlig. - Lane.
Ved at tale damen fra at gå til togselskabet -
- har du måske fået hende overtalt til at blive dræbt.
Bare overlad damen til mig.
Stædige asen.
Han har ikke forandret sig.
Kom ind.
Fru Lowe?
Gør du mig med selskab?
Det gør jeg gerne.
Jeg har fået et par glas.
Javel.
Jeg tænkte på, hvad jeg har rodet mig ud i.
Det er ikke for sent at skifte mening.
Lade dig og de andre tage af sted alene?
Ja.
- Hr. Lane, jeg har sagt, at jeg... - Du stoler ikke på mig.
Det kan jeg ikke bebrejde dig.
Er du klar over, at hvis der sker mig noget på vejen...
- Det gør der ikke. - Men hvis der gør.
Så bliver vi arbejdsløse.
Vil du tage det tøj på i morgen?
- Ja. - Tag det på.
- Nu? - Nu.
- Men... - Tag det på.
Du må godt vende dig om.
Bukserne er ikke dårlige.
Skjorten skal være strammere.
- Tag den af, så koger jeg den. - Koger den?
Jeg får den til at krybe.
Den skal stramme på de rigtige steder -
- så hvis nogen ser dig på lang afstand -
- er der ingen tvivl om, du er en dame.
- Hr. Lane, hvis du prøver at skræmme... - Jeg prøver at holde dig i live.
Hvis de ser, du er med, ved de, du ikke har sagt til os, hvor guldet er.
Så vil de passe på med at holde dig i live.
I det mindste til vi finder det.
- Jeg forstår. - Nej, det gør du ikke.
Gjorde du det, tog du ikke med.
Men der er kun syv af dem.
Hvad vi ved af. Med så mange penge på spil -
- har de nok hyret enhver revolvermand i hele området.
Måske skulle jeg gå til togselskabet.
Måske skulle du det.
Tak for skænken. Jeg siger det til gutterne.
Kan det ikke vente til i morgen?
Hvorfor det?
Jeg ombestemmer mig måske.
Igen?
Jeg er en kvinde.
Det har kostet mig to togbilletter og fem venner.
Lad det gå lige op.
Der kommer et tog her i morgen.
Jeg sætter dig på det.
Godnat, Fru Lowe.
Hr. Lane.
Kog den.
Ja, jeg koger den.
- Hold fast på det, Jesse. - Kom nu, Jesse.
Træk det i halen!
Jeg tror, de har brug for en hånd.
De behøver mere end det, hvis kassen eksploderer.
Vis det, hvem der bestemmer.
- Kom så. - Hold fast i det, Sam!
Sådan en bukkespringer.
Tror du ikke, vi skulle laste på det blide muldyr?
Det er det blide.
Hold fast!
Forpulede muldyr!
- Sådan. Det er i orden. - Okay, jeg har det.
Mener du, du stoler på det hanæsel?
De bliver ustyrlige, når de ikke bliver redet på.
- Han skal nok klare det. - Jeg tænker ikke på det. Det er os.
Det skal nok falde til ro.
Her, tag den.
Hvad siger du så til det?
Du kommer nok ikke så tit ud af byen, Calhoun.
Kig nu godt på hende. Men fra nu af -
- må I hellere se jer for, hvis I vil holde jer i live.
Godt, Jesse, få hende på hesten, og lad os komme sydpå.
Javel.
- Hjælp ham med muldyrene. - Vi pakker ikke muldyr.
- Det gør I, når vi kommer igen. - Hvis vi kommer igen.
Kan du se det fjols pakke dynamit?
Hør nu efter, Cal.
- Ja, men... - Calhoun!
Der er en leder. Hjælp ham nu med muldyrene.
Ligesom i gamle dage, ikke?
Ja, for fanden.
- Er I klar? - Ja.
Lad os komme til Mexico.
Er du mørkeræd, Jesse?
- Ilden er gået ud. - Lad den være.
- Er der noget galt, Lane? - Jeg synes, jeg hørte noget.
Jeg tog nok fejl.
Det er mit hjerte, der banker.
Det gør det, når jeg er i nærheden af en smuk dame.
- Vil du have mere kaffe, Fru Lowe? - Tak.
Den er på vej.
Lane siger, du har en lille dreng.
Hvor gammel er han?
- Seks. - Det er en dejlig alder.
Hvad hedder han?
Matt. Det var hans fars navn.
- Undskyld, jeg ville ikke nævne det. - Det er i orden.
Nej. Jeg snakker for meget.
Det er problemet ved at leve så vildt.
Man hungrer efter kvindelig opmærksomhed.
Når man ser en dame, begynder man at snakke, og pludselig -
- siger man noget, der sårer nogen.
Hold kæft, Grady, inden du jokker i spinaten.
Ser du? Jeg sårede Jesse.
Han blev vred på mig uden grund.
Jeg har været vred på dig, siden jeg mødte dig.
Det er over ti år, Jesse.
Det er frygtelig længe og gå rundt og hade en mand.
Jeg sagde ikke, jeg hader dig.
Der er ikke just kærlighed mellem os.
Jeg er ikke forelsket i dig, hvis det er det, du mener.
Nogen gange...
Jeg beklager at forstyrre jeres snak, men du har den første vagt, Grady.
Jesse, du afløser ham til midnat.
Tag dig ikke af Grady, Frue. Han er sin egen værste fjende.
Det er han sgu.
Det er måske ikke noget -
- men jeg tager lige et kig på den vej, vi kom fra.
Når du er færdig med kaffen, må du hellere lægge dig tæt på gløderne.
Det bliver køligt hen på morgenstunden.
- Jesse? - Ja, Frue?
Hvor længe har du kendt Lane?
I mange år.
Mig og Grady red sammen med ham under krigen.
Efter ham, mener jeg. Han var vores officer.
Vi kæmpede sammen i et par år, inden han vidste, hvad vi hed.
Så en dag i Vicksburg, red vi op ad en bakke.
Vi var over hundrede.
Kun tre af os nåede toppen i live.
Lane, Grady og mig.
Vi har redet op ad bakker lige siden.
Og de andre?
Unge Ben har været med os, lige siden Lane skød ham.
Skød ham?
På vej ud ad en bank i Tucson. Han prøvede på at røve den.
Lane fik ham på andre tanker.
Han kurerede ham og fik banken til at trække anklagen tilbage.
Calhoun og Sam har jeg først lige mødt.
Men fra hvad jeg har hørt -
- har de ikke besluttet sig for, hvilken side af loven de er på.
Det er problemet med unge revolvermænd.
Det er meget fristende at gå til den forkerte side.
Jeg tror ikke, de gør det. Det sørger Lane for.
Hvorfor er han ikke gift?
Det har han været.
Lige efter krigen. Mig og Grady var med.
Jeg har aldrig været så fuld i hele mit liv.
Hun døde et år efter.
Vi kom også op ad den bakke med ham.
Hvorfor helvede gjorde du det?
Du var den sidste til at holde vagt.
- Ja. - Tæl muldyrene.
Det må have rykket sig fri.
Og pakket sig selv og gået sin vej.
- De slap det fri og red væk med det. - Hvor mange var der?
Fire, så vidt jeg kunne se.
Lad Sam og mig ride efter dem. Vi får dynamitten tilbage.
En stang ad gangen.
Grady, når det er slut...
- Hvad? - Du kom med ham. Få så sadlet op.
- Jeg beklager, Grady. - Beklager du?
- Få fat på det, Cal. - Javel.
Hvordan i al verden kom det muldyr hertil?
Tja, mit spanske er lidt rustent -
- men det lader til, at dem der lånte vores muldyr -
- ville bruge dynamitten til at sprænge deres venner fri.
Tror du, de lader Cal tage det tossehoved tilbage?
Det gør de gladelig.
Sig til gutterne de skal ligge fodreb på hestene.
Hvis vi mister dem i stormen -
- får vi problemer med at finde dem igen.
Nemlig.
- Lad mig give dig en hånd, Jesse. - Tak.
Jeg er bange for, det ikke strammer de rigtige steder.
Hvis nogen skulle se mig på afstand.
Jeg tror ikke, der er nogen, der forstyrrer os i aften.
Jeg skulle nok ikke sige det -
- men sommetider tror jeg, at jeg begår en fejl.
Det har jeg jo sagt.
Jeg mener med guldet.
Hvad nu hvis jeg ikke afleverede det?
Hvis jeg ikke gik til togselskabet?
Så blev du en rig dame.
Og din dreng -
- ville have en togrøver til mor.
Du er en ærlig mand.
Hvis du mente det -
- ville du vente på os på stationen.
Og hvis du ikke kom tilbage?
Så ville du vide -
- at vi fandt ud af, vi begik en fejl.
Guld får det værste frem i os alle, Fru Lowe.
Det er derfor, jeg er fulgt med, Hr. Lane.
Og derfor bliver jeg ved med det.
Grady!
- Den er i live. - Ikke længe, hvis den ikke kommer fri.
- Jeg tager hovedet. - Hold dig væk, Cal.
Hvis vi flytter træet halvt, sparker den sig selv ihjel.
- Det ved jeg, og dig med. - Ja, men det er min hest.
Det ved jeg.
- Grady. - Calhoun!
Du er blevet advaret. Bestem dig så!
Godt, tag godt fat. Løft!
Løft!
Den har det godt.
Det var godt. Nu kan vi måske få sovet lidt.
Lige så snart de heste er blevet tøjret. Sam, gå om med den.
Javel.
Jeg tog fejl med hensyn til dig.
Hvordan det?
Da jeg slog dig, da hanæslet blev stjålet. Jeg beklager.
Man bliver ældre, det er svært at indrømme.
Man prøver at herse sig vej frem.
Jeg fortjente det.
- Nej, du gjorde ej. - Jeg havde vagt.
Det havde jeg også og ville fange dig i at sove -
- så jeg kunne sætte dig på plads en gang for alle.
Mens jeg tænkte på at banke dig -
- stjal de det stædige muldyr.
Det var lige så meget min skyld som din.
Det skulle du bare vide.
Hvad er der galt med ham?
Ikke noget som helst.
- Vi kan komme over oppe ad floden. - Godt.
Jeg sagde ikke, hun ikke sagde -
- guldet var 1 km. efter at have krydset floden.
Det jeg sagde...
Hop af og lad den svømme!
Det prøver jeg på!
Det, jeg sagde, var, at jeg ikke ved, om det er det rigtige sted.
- Det er det eneste sted, vi kunne finde. - Måske...
Tror du, hun drukner?
Det ser sådan ud.
- Har hun det godt? - Kom, giv os en hånd.
Hold hendes fødder højere end hovedet.
Hun kommer sig efter at have fået vejret.
- Hent whiskyen. - Whisky?
Hvad er du ude på? Redde hende eller drikke hende fuld.
- Jeg kan ikke svømme, ved du. - Nu ved jeg det.
Fru Lowe -
- hvis den skjorte kryber mere, så får du problemer.
Ikke med dig, Hr. Lane.
- Hvad er han ude på? - Min sidste flaske.
Jeg skulle falde i floden oftere.
Jeg kan ikke huske, hvornår jeg sidst har haft det så godt.
Kan du huske det, Hr. Lane?
Det kan jeg godt huske.
Jeg vil have en mere.
Jeg drikker, ved du.
Men jeg kan styre det.
"Styr whiskyen, og hav ikke ondt af dig selv."
Det sagde min far.
Det er en god leveregel.
Han sagde det til min bror, men jeg glemte det aldrig.
- Der er meget, jeg ikke glemmer. - Javel.
Skal du altid være så fandens høflig?
Det gør det sværere for mig.
Hvordan?
Du prøver at snyde mig, Hr. Lane.
Prøver at få mig til at sige dig noget -
- uden jeg ved -
- at jeg har sagt, det jeg ved.
Javel.
- Hr. Lane? - Javel?
Jeg er den slags kvinde -
- som, når jeg har besluttet mig -
- så er der ingen vej tilbage.
Og jeg har besluttet mig.
Ved du hvad -
- når jeg fortæller dig det -
- ser jeg nok aldrig dig og de andre igen.
Jeg vil savne dig, Hr. Lane.
Du er nok glad for at slippe af med mig, men jeg vil savne dig -
- rigtig meget.
Vi rider vest for Rio Bravo -
- og følger den. Så dan kan vi være sikre...
Hr. Lane!
Det var usselt af dig at drikke mig fuld i går!
Javel, det var det.
Jeg formoder, du fandt ud af det, du ville.
Ja. Slip muldyrene løs. Der er masser af græs. Nogen tager dem nok.
Hvorfor tager vi dem ikke?
Ingen muldyr, intet guld. Ingen grund til at blive skudt.
- Du vender om! - Nemlig.
- Det kan du ikke! - Det kan du tro, jeg kan!
Når jeg begynder at hælde whisky på en dame -
- er det på tide, at hejse det hvide flag og komme videre.
- Selv om jeg siger, hvor guldet er? - Ja.
Jeg tager til stationen og venter på dig.
Det er vist lidt for sent til det.
De kistebærere har formeret sig.
Måske skulle vi angribe. Tynde lidt ud i dem.
Vi må hellere komme væk herfra!
Cal! Du og Sam bliver her.
Hvis nogen krydser floden, inden vi er væk -
- så drukner I dem. - Javel.
De er stadig oppe på bakken!
De steg af hestene og lavede kaffe.
Hvis vi vil mod vest, så er det nu, det skal gøres.
- Læs af muldyrene. - Stop!
- Jeg vil nødig sige dig imod, Lane. - Så lad være.
Jeg bliver nødt til det. Vi stak af fra en kamp.
Det er en dårlig vane for en mand, der lever af at bruge pistolen.
- Der var mindst 20 af dem. - Jeg vil mene, de var underbemandede.
Det ville du også, hvis vi ikke havde den dame med.
Fortsæt.
Jeg advarede dig, men du ville ikke høre. Du sagde, du tog dig af hende.
Nu mener du, jeg tager mig for meget af hende.
- Ja, hvis vi rider mod vest. - Han har ret.
Der er ingen mening i at ride fra guldet.
- Det synes jeg. - Det synes de ikke.
De kommer for at dræbe uanset, hvad vi gør.
Du tager fejl og vil ikke indrømme det!
Du herser dig bare igennem.
Det har jeg vist hørt før.
- Fru Lowe? - Ja?
Hvor fanden er guldet?
- Sikke en må de at lave en jernbane på. - Hvad?
Jeg sagde, sikken en må de at lave en jernbane på, uden skinner!
Når vinden lægger sig, finder vi dem.
Hvis du spørger mig, så gør vi ikke. Jeg tror, Lowe løj for damen.
Hvorfor skulle han have gjort det?
En mand, der stjæler guld fra et tog -
- og kommer det i et andet, er ikke til at stole på.
Jeg synes, det var en god ide.
Han vidste da, det ville være der, når han kom tilbage.
- Måske. - Du hørte, hvad damen sagde.
Jeg snakker ikke om toget. Jeg snakker om de 500.000 dollars.
Du ville ikke få mig til at gemme så meget guld i et lokomotiv!
- Hvad? - Guldet er i kedlen på toget!
Hvad hvis nogen ville sætte det i gang?
Det har ligget på hovedet på skråningen -
- sammen med to fladvogne, lige siden jernbanen blev bygget.
- Og det er fandeme længe siden. - Jeg tror det, når jeg ser det.
Hvad mon der er sket med den gamle fyr?
Hvilken gammel fyr?
Ham der kom ridende tilbage ved stationen -
- grinende og kradsende og sagde, hvor godt det er at have noget at lave.
Grady, du er død irriterende.
Det ved alle da.
- Hent damen. - Hvad?
Gå derud, hvor de nemt kan se dig. Kom så.
Det går mig på tværs at gemme mig bag en dame.
Der var ingen, der spurgte.
- Hvad hvis de angriber os? - Det gør de ikke.
Du har regnet det hele ud. Det har de måske ikke. Måske har de ikke...
- Jeg troede, du... - Det gjorde jeg også.
Lad os komme væk.
Jeg håber ikke, det kommer an på held for at nå til stationen.
- Jeg tror, vores er brugt op. - Ikke helt.
Jeg troede, guldet var gravet op.
Bliv ved med at grave.
Det skulle være nok.
- Det er det, det handler om. - Det er vist tid til at læsse muldyrene.
Nej. Vi bliver her lidt.
- Bliver vi? - Nemlig.
Men de 20 deroppe på kanten med deres rifler -
- bliver det svært at overleve.
Ja, men ikke så svært som at blive fanget på sletten.
Vi må tage chancen før eller senere.
Senere er der måske ikke så mange tilbage.
Hold vagt ovre ved fladvognene. Resten af jer hjælper mig.
Du læsser af muldyret. Begrav dynamitten.
Begrave den?
Du vil vel ikke sprænges i luften på grund af et skud, vel?
Nej.
Hvis de ser den pengekasse, angriber de os, ikke?
Med alle kræfter, Fru Lowe.
Jeg tror ikke, de angriber os, ikke her.
De venter nok, til vi krydser floden.
Jeg undrer mig over, hvorfor vi tager den samme vej tilbage.
Bortset fra den landsby er der ikke meget -
- at gemme sig bag mellem os og stationen.
Lane siger, det er den nærmeste vej. Og så kender vi landskabet.
Ja, vi kunne blive begravet der.
- Man kan ikke leve evigt. - Ikke sammen med Lane.
Når jeg tænker over det, er det den bedste måde.
- Hvad? - Du og jeg, vi kan ikke blive gamle.
Hvad nytte er vi til i en gyngestol?
- Det er langt ude i fremtiden. - Det er det.
Og du er ikke en dag ældre, end da jeg mødte dig første gang.
Ikke udvendigt, men indvendigt er jeg.
Før kunne jeg være fuld i en uge eller to.
Nu går jeg på druktur i seks eller syv dage -
- og får så kraftige rysteture, at jeg må blive i min seng.
Det er det første tegn, når en mand ikke kan tåle alkohol.
- Hvad med kvinderne? - Hvad med dem?
Sig ikke, du ikke går op i dem, som du altid har gjort.
Jeg vil ikke have, det kommer videre -
- men sidst jeg var hos Kate's i Tucson -
- brugte jeg hele natten på -
- at lytte til en fyr, der spillede klaver.
- Spillede han godt? - Rædselsfuldt!
Du var bare ikke i humøret.
Jeg bliver ikke yngre, det er det, jeg prøver på at sige.
Det gør du heller ikke.
Hvad vil du have, jeg skal gøre, bare ligge mig til at dø?
Jeg siger bare, du ikke skal blive gammel.
Det vil du fortryde.
- Ikke endnu. - De skal nok komme.
Jeg håber ikke, jeg skuffer dig.
Tænker du på at røve endnu en bank?
Nej, jeg mener, når de 20 der angriber os.
- Du skal nok klare den. - Det ved jeg nu ikke.
Lige før tænkte jeg på at tage min hest og ride min vej.
Stikke af uden at se mig tilbage.
- Hvorfor gjorde du det ikke? - Jeg kunne ikke.
Hvorfor ikke?
Måske var jeg bange for, du kom efter mig.
- Det er ikke derfor. - Er det ikke?
Jeg vil nødig sige det, men om du vil det eller ej -
- så er du en mand, og det hænger du på.
Du vil opleve, at du bliver stående og kæmper, når du burde stikke af, -
- svarer, når du burde holde bøtte -
- gør ting, der virker forkert for mange mennesker -
- men du vil gøre det alligevel.
Ligesom da du forsvarede mig i Tucson?
- De tog fejl. - Ikke hvis jeg ikke er det, du tror.
- Ikke hvis jeg stikker af. - Det gør du ikke.
Du kommer til at tilbringe resten af dit liv med at rejse dig op -
- efter du er blevet slået i gulvet, så du kan godt vende dig til det.
Hvis der bliver problemer, så er det derunder.
De laver kaffe igen.
Nej, for fanden! Ind under der.
- Ti mænd. - Indtil videre.
- Måske giver de op. - Det burde de.
- De er ikke gode til at skyde. - Men det gør de ikke.
Nej, det gør de ikke.
Måske skulle vi give op.
Du skifter mening lige så hurtigt som vejret.
Det er ikke en spøg, Hr. Lane.
Jeg forsøgte at sige det til dig, inden vi tog af sted.
- Du ville ikke høre efter. - Nu vil du ikke lytte.
Ikke overlade det til sådan nogle som dem.
Men de vil ikke...
Jeg tog af sted for at få dig og guldet tilbage til togselskabet.
Og det har jeg i sinde at gøre.
Ligegyldigt hvad?
Ligegyldigt hvad.
Lane, de vil højst sandsynlig prøve at skræmme hestene væk i nat.
- Du og Sam sørger for, det ikke sker. - Vi får brug for hjælp.
Det får I ikke. Resten af os vil være væk.
- Væk? - For at skræmme deres heste.
Ben, grav dynamitten op.
De stikker af.
Ikke så hurtigt som deres heste.
Ben, du må kigge på det ben. Jeg ser efter, om damen har det godt.
- Hvad fanden laver du deroppe? - De behøvede hjælp.
Kom ned.
Giv mig det.
Vil du give mig en endefuld, Hr. Lane?
Det burde jeg måske.
Tror du ikke, vi hellere må komme væk herfra?
Jo før jo bedre.
- Hvordan har dit ben det, Ben? - Det går bedre.
Det går fint, bare jeg ikke skal trækkes med det forbandede muldyr.
Det skal du ikke tænke på.
Så længe det er pakket med guld, er vi hjertevenner!
- Hvad med dig? - Skal vi over flere floder?
- Kun en lille å. - Det kan jeg godt klare.
Hvis kistebærerne overfalder os her, vil de fortryde det.
Du kan sætte Jesse og mig i kirketårnet -
- med et par rifler, og de vil ikke vide, hvor skuddene kom fra.
- Vi bliver ikke. - Hvorfor dog ikke det?
Har du nogensinde begravet en baby?
Nej.
Heller ikke jeg, og jeg har ikke i sinde at gøre det. Ikke for guld. Kom.
Du må hellere komme lidt brænde på.
Ikke for meget. De skulle nødig forstå, det er en fælde.
Jeg er ikke vild med det her.
Vi har gjort det før under krigen.
Mig og Lane gik lidt op -
- og efterlod Grady ved ilden.
Der lå tæpper spredt over alt, ligesom om vi sov.
Vi ville lokke sydstatssoldaterne ud på åbent land.
De jog en masse af vores heste væk.
- Virkede det? - Det kommer an på, hvad du mener.
Hen under morgen faldt mig og Lane i søvn.
- Da vi vågnede, var Grady væk. - Væk?
Ja, soldaterne havde taget ham til fange.
De affyrede ikke et skud. Ellers ville de ikke have kunnet tage ham.
Jeg ville overtale Lane til at lade dem beholde ham.
Det ville han nok, men han synes, det var hans skyld, han blev taget.
De beholdt ham en uge, og det var de bedste dage i hele krigen.
Det er et fandens arbejde at holde af Grady.
- Han holder af dig. - Det bliver han nødt til.
Mig og Lane er de eneste, der kan holde ham ud.
Jeg må dog indrømme, han har reddet pelsen for os mange gange.
Jesse, når det her er slut -
- tror du så, mig og Sam kan blive hos jer lidt?
Jeg troede, I ville stikke af og bruge pengene fra findelønnen.
Vi kan gøre det sammen. Finde nogle kvinder. Drikke os fulde.
Det er sgu bedre end kold kaffe.
- Vi må hellere få os en lur. - En lur?
Lane sørger for, vi ikke bliver forstyrret.
- Hvad hvis han falder i søvn? - Det gør han ikke.
Et er at miste Grady. Guld er noget andet.
Godnat.
Det håber jeg.
Vi må hellere lade dem hvile.
Ben, du bliver i sadlen.
Det virker forkert, at de fyre ikke er kommet endnu.
- Måske er de stadig til fods. - Det tvivler jeg på.
Hvis hestene stopper med at løbe, begynder de at tænke på vand -
- og styrer mod floden.
Der er så mange, de ikke er svære at spore.
De vil vende tilbage til floden -
- tage deres sadler, og det vil forsinke dem en dag.
Det burde det ikke. Der er ingen muldyr til at sænke farten.
Hvor fanden er de så?
Hvis jeg vidste det, ville jeg kunne sove.
Tak. Den er varm.
Vi kommer til stationen i morgen. Og hvad så?
Der går et tog mod nord ved midnat.
Er vi heldige, kan du og guldet nå det -
- inden der er andre, der overfalder os.
- Tager du ikke med? - Jeg bliver med gutterne.
Jeg bliver nok nødt til at byde på en skænk efter det her.
Hvad med findelønnen?
Du kan sige til togselskabet, vi driver forbi og henter den.
Er det det eneste, du gør. Driver?
Det kan man godt sige.
- Det er ikke noget særlig godt liv. - Det er det ikke.
- Hvorfor gør du det så? - Det er det, jeg er god til.
- Min mand var god til at røve toge. - Din mand var et fjols.
Fordi han blev skudt i ryggen på et bordel?
Det vidste jeg ikke. Det beklager jeg.
For ham eller mig?
For drengen.
Ligegyldigt hvad der sker -
- vil jeg takke dig for alt det, du har gjort og -
- hvis du skulle ombestemme dig og tage med mig...
- Det gør jeg ikke. - Men hvis du gør...
Min saddel er ældre end dig, Fru Lowe.
Ind under verandaen.
Kom så!
Lane, kom her!
- Se! - Få det ud derfra.
Muldyr!
Der er noget nyt!
Nak ham!
- Hold op med at tænke på det muldyr! - Det er ikke det! Det er damen!
Se lige her. De holder ikke længe derinde.
- Vi bliver nødt til at storme dem. - Hvad skal det gøre godt for?
Hent hestene.
Så stikker vi af!
- Er du blevet ramt? - Nej. Jeg har det fint.
Kom nu! Kast det!
Mange tak.
Kom nu, sig det til hende.
Kom nu.
Det er om findelønnen. Ser du, vi har tænkt på -
- at hvis du afleverer det guld til togselskabet -
- bliver der ikke meget tilovers til dig og din dreng at leve for.
Vi har besluttet, at du skal have de 50.000 dollars.
Det kan jeg da ikke.
Det er det eneste, du kan gøre. Vi har besluttet os.
- Er det ikke sandt, Lane? - Det er sandt.
Tak.
Det var meget rørende, gutter, at give afkald på findelønnen.
- Hvem er du? - Jeg arbejder for Fargo Guldtransport.
- En detektiv? - Nemlig.
Vi har været på sporet af Matt Lowe i fem år.
- Han er død. - Det ved jeg godt.
Jeg var der den nat, han blev skudt i det letlevende lokale.
Det var damen også. Hun arbejdede der.
Fru Lowe?
Hun hedder Lilly, med to L'er.
Matt Lowe var ikke gift.
Bedre held næste gang.
Lilly?
Med to L'er.
Et af dem må stå for "løgnhals."
Hvor skal du hen?
Hvor fanden tror du? Jeg skal røve et tog!
- Røve et tog? - Det var ellers noget.
TOGRØVERNE
Danish